Head uut suusa-aastat!
Lõpuks valmis ka meie suusatalve juhend. Ootame kõiki osalema!
Head uut suusa-aastat!
Lõpuks valmis ka meie suusatalve juhend. Ootame kõiki osalema!
Karel Tammjärv ja Peeter Kümmel stardivad sel nädalavahetusel Šveitsi suusakuurordis Davosis peetaval MK etapil. Karel on stardis laupäeval peetaval 15km eraldistardist klassikasõidul ning Peeter osaleb järgmisel päeval peetaval uisusprindis.
Pärast eelmisel nädalavahetusel Lillehammeris peetud minituuri on suusamaailmas tekkinud terav arutelu, kuidas Norra ülemvõimu murdmaasuusatamises lõhkuda – kui Norra naiste tugevus ning vähemalt poolte top10 kohtade hõivamine võistlustel on juba aastatepikkune trend, siis Lillehammeri minituuril võetud meeste viisikvõit oli midagi uut. Samuti pääsesid Kuusamo klassikasprindis 10st stardis olnud Norra mehest edasi lausa üheksa. Seega kehtib praegu ütlus – kui tahad MK etapil kõrget kohta saavutada, on vaja esmalt alistada 10 norrakat.
Nagu Karel oma viimases blogipostituses kirjutas, ei ole Kesk-Euroopas lumeoludega just kiita. Seega sõidetakse Davosis algselt plaanitust poole lühemad klassikadistantsid. Karel üritab kindlasti sedapuhku näidata, et võrreldes hooaja avavõistlusega on vormikõver selgelt ülesmäge liikunud ning eesmärgiks on kindasti punktikohale pääsemine. Sõidu favoriidid on kindlasti Norra mehed eesotsas MK üldliidri Sundbyga, kuid Lillehammeris näitas juba väga head minekut klassikasõidus ka meie meeste treeningkaaslane Aleksei Poltoranin. Samuti võib oodata, et hooaja alguses varjus olnud vene mehed hakkavad eelmiste hooaegade tasemel sõite tegema.
Peetri seiklused Norras Lillehammeris hooaja alguse vormi arvesse võttes kõige paremini ei õnnestunud – kaotust võitjale kogus raskel uisusprindi rajal ligi 13 sekundit, kuigi kilomeetrise sõidu järel oli see vaid 4 sekundit ning edasipääs finaalidesse käega katsutav. Peeter ise arvas võistlusejärgselt, et ilmselt ei olnud sel päeval suusakde libisemine võrreldes konkurentidega kõige parem, mida toetab ka fakt, et vaheajapunkt asetses raja kõige kõrgemas punktis ning sealt edasi kogunes kaotust peaaegu 10 sekundit. Samas tunnistas ka Peeter, et kehaline seisund ei olnud tol päeval parimate killast ning võrreldav hooaja esimeste sõitudega.
Davosis ootab aga sprintereid ees hoopis teistsugune uisusprindi rada, mida Peeter kirjeldas kui kõige kiiremat, aga samas ka tehnilisemat sprindirada MK karussellis. Eelnevate aastate sõitude põhjal pole Davos olnud Peetri jaoks kõige õnnelikumaks võistluspaigaks, sest alati on jäänud kvalifitseerumisest veidi puudu. Kiiret rada kinnitab ka see, et meeste konkurentsis ei pruugi Davosis isegi 4 sekundilise kaotusega enam finaalsõitudesse pääseda. Peetri hooaja alguse vorm annab aga põhjust optimismiks ning loodetavasti tuleb välja parem sõit kui Lillehammeris.
Laupäevane klassikasõit algab Eesti aja järgi 14.30, pühapäevase sprindivõistluse stardiaeg on hetkel veel lahtine.
Livigno suusakuurort on praegu murdmaasuusatajate koht, kus olla. Talve algus on viibinud ja paljudes kohtades on lumi sulanud või pole seda sadanudki. Eeloleval nädalavahetusel toimub siit üle mäe peaaegu kiviviske (sõltub viskajast) kaugusel Davosis MK-etapp. Eelmise nädala alguses Davosist läbi sõites ei olnud seal lumega kiita ja vahepealne aeg pole palju leevendust toonud. Korraldajad on pidanud külmakraadide nappuse tõttu tooma lund rajale kõrgemalt mägedest.
Meil Livignos on lund täpselt parasjagu või pigem veidi vähe. Nädalavahetusel toimuvad siin reedel ja pühapäeval maratonid. Pühapäevasel „Ski Classics“ sarja kuuluval 35km klassikamaratonil võistlen maailma pikamaasuusatajate eliidiga. Saan võrrelda end parimate paaristõukajatega. Paaristõuked on mu nõrk külg ja võistlus on parim treening. See ei tähenda, et ma lähen starti trennimõtetega, kaugeltki mitte.
Lumekahurid töötavad ja lund veetakse raja kehvematele lõikudele:
Davosi võistluse toimumine oli pikka aega küsimärgi all ja levis kõiksugu kuuldusi, mis realiseerumise korral oleks võistkonna logistika korralikult sassi löönud. Eelmisel nädalal kuulsin võimalusest, et MK-etapp viiakse üle Gällivaresse, Rootsis. Gällivare asub Lapimaal ja sinna reisimine, eriti hooldetiimil ja varustusel, oleks olnud suur lisakulu.
Teine kuulujutt jõudis minu kõrvu veel eelmise nädala lõpus: Davosi etapp lükatakse nädala võrra edasi ja tolleks nädalavahetuseks planeeritud La Clusaz MK-etapp Prantsusmaal (20.-21.12) jääb sootuks ära. Täna pole (vist) veel Davosis rada valmis, aga korraldajad on oma sõna andnud ja laupäeval sõidan mina 15km võidu.
Mu isale meeldib ütlus: „Kui tuba tundub väike, lase eesel tuppa ja siis lase eesel toast välja. Vaata, kui palju nüüd toas ruumi on.“
Nii oli ka nende võimalike muudatustega võistluskalendris. Kui esialgsed plaanid lõpuks kinnitati, siis muutusid asjad lihtsamaks. OK, üks väike eesel veel toas on, kuna Livigno asemel peaksime praegu Davosis treenima. Selline oli algne plaan. Aga, Livignole pole midagi ette heita. 🙂
Kuulmiseni!
Karel
Kõigest poolteist ööpäeva Eestis ja olen taas teel. Kuusamost jõudsin pühapäeva hilisõhtul Tartusse ja juba esmaspäeva õhtul sõitsime koos Algoga Tallinnasse ööbima, et teisipäeva varahommikul lennujaamas olla. Reis marsruudil Tallinn-Helsingi-Zürich-Livigno algas äratusega veidi enne kella 5 hommikul ja praegu olen Zürichi lennul. Kell on 8.27 (seda lauset kirja pannes) ja punane päike tõusis just üle silmapiiri. Hea on, et sihtkohas tõuseb päike päeva jooksul üsna kõrgele. Viimases laagripaigas Olosel on õige pea algamas polaaröö ja juba meie sealviibimise ajal päikest eriti näha polnud.
Keegi on öelnud, et kui inimene teeb plaane, siis üks mees pilvepiirist kõrgemal naerab. Plaan oli sõita täna laagerdama Davosi ja valmistuda 13.-14. detsembril seal peetavaks MK-etapiks. Täna on selge, et Davosis ei ole lund, MK-etapi toimumine plaanipärases kohas on väga ebatõenäoline. Davosist üle mäe paikneb Livigno suusakeskus, mis asub ca’ 300m kõrgemal ja seal peaks veel lund olema („veel“, kuna nädala alguse prognoosid pole head). Läheme sinna ja treenime ning valmistume MK-etapiks, mida tänase päeva seisuga veel üritatakse korraldada Davosis. Praegu on selge, et kui lühike ring valmis saadakse, siis sõidavad mehed 30km asemel 15km (naised vastavalt 15km asemel 10km)
Tänavune november polnud Põhja-Soomes lumerohke, aga külmakraade jagus parajalt ja rada oli kvaliteetne. Mõnel aastal oleme juba novembri alguses pääsenud pikematele matkaringidele suusatama. Tänavu piirdusin paari rahuliku trenniga ümber mäe ringil.
Kahju, et Kesk-Euroopas on lumega kehv seis. Tuleb meelde 2011. aasta lõpp, kui MK-etappide korraldajad olid kõikjal hädas radade ettevalmistusega. Ere mälestus on Roglast (Sloveenia), kus päev enne võistlust oli 2,5km ringist umbes veerand valmimata. Soojendustreeningul jäigi üks rajaosa läbi sõitmata. Minu tulemus oli toona päris hea – 32. koht 15km ühisstardiga klassikadistantsil.
Viimane klassikaline 15km jättis suhu mõrud maigu. 30. november ja pühapäev Kuusamos oli minu jaoks alla ootuste ja lootuste kehv. Koht seitsmendas kümnes ja kaotus võitjale ligi kolm minutit oli masendav. Kaks nädalat varem Olose võistlustel (14.-16. nov) ei tundnud end hästi. Ei saanud kõike klappima. Eelmise nädala reedel (21. nov) tegin pikema tugeva treeningu, mille ajal tundsin end palju paremini. Ma liikusin kiiresti, sain pulsi hästi tõusma ja talusin laktaati ning mul oli veel mitu käiku varu sees. Nägu oli nalja täis, kui trenni lõpetasin. Raido on viisakas mees ja võis seda ka minu enesetunde tõstmiseks öelda, aga talle tundus, et ma „panin päris hästi“. 🙂
Kuusamo MK-le eelnenud nädalaga tegin midagi valesti, sest niisugust sõitu ma pühapäeval ei teinud. Võistluse eelõhtul rääkisin isaga ja ta küsis muuhulgas, kuidas tervisega lood. Ma pole tõesti viimased paar kuud millegi üle kurtnud ja olen plaanipäraselt treenida saanud. Kui sportlane on heas vormis, siis on ta vastuvõtlik haigustele. Vastasin isale, et mulle meeldiks, kui hommikul kasvõi natukene kurgus kõditaks või limaskestad punetaks, kuna see võib viidata heale sportlikule seisundile. OK, päris sellist korrelatsiooni ei ole, et käin palja peaga pakast trotsimas, jään haigeks ja suusakiirus tuleb pealekauba kaasa. 🙂
Hooaja põhitreeningud on tehtud ja vundament laotud. Mootori võimsus on hea, aga kõrgemad käigud ei tahtnud Kuusamos sisse lülituda. Sellele probleemile on vaja leida lahendus ja koostöös treeneriga kindlasti leiangi.
Mida saan lisaks treeningtundidele Lapimaalt kaasa võtta? Järjekordne 5-nädalane soome keele kursus oli edukas. Tunnen end soome keelt lugedes ja soome keeles rääkides kindlamalt (grammatiliselt räägin väga vigaselt, aga soomlane mõistab mind ja mina teda).
Livignos loodan leida kaotsiläinud lisakäigud ja hea sõidurütmi. Faluni maailmameistrivõistlused on enam kui kahe kuu kaugusel ja alles seal loetakse viimaseid tibusid.
Karel
MK hooaja avalöök Kuusamos oli sel aastal veidi lühem, kui varasemalt, kui on seal peetud kolmest etapist koosnev minituur. Sel aastal järgnes laupäeval peetud klassikasprindile ka eestlaste n-ö lemmikdistants 15km klassikalises tehnikas. Ja mis seal salata, ka tulemus sarnanes väga 10 aasta tagusele ajale, ainult Eesti suusakuulsuste Veerpalu ja Mae positsioonid pjedestaali kõrgemal ja madalamal astmel võtsid sisse meie põhjanaabrid ning nende vahele mahtus jällegi soomlastest hiljem startinud norrakas, sedapuhkus mitte Frode Estil vaid Martin Johnsrud Sundby. Oma elu esimese MK etapivõidu sai eelmise hooaja komeet Iivo Niskanen, kes mõni hooaeg tagasi veel Tartu Suusaklubi kasvandiku, aga nüüdseks tippspordiga lõpparve teinud Rasmus Pinnu kange konkurent oli.
Karelil kui ka teistel Eesti meestel ning ka nende treeningkaaslasel Aleksei Poltoraninil tänane distants kõige paremini ei õnnestunud – kas oli põhjuseks laagriväsimus või halvasti pidavad suusad, eks seda kuuleb juba hiljem Kareli blogis. Karel platseerus lõpuks protokollis 68. reale, kaotust võitjale kogunes üle kahe ja poole minuti ning eestlaste parimale Algo Kärbile(koht 38) minut ja veel 15 sekundit peale.
Loodetavasti oli tegu hea lahtisõiduga ning näebe Eesti distantsimeestelt paremaid tulemusi juba järgmistel võistlustel.
29. novembril sai MK hooaeg avapaugu klassikasprindiga traditsioonilisel Ruka sprindiringil. Peeter Kümmel murdis ennast kvalifikatsioonist 10nda ajaga kindlalt finaalsõitudesse, kaotust eelsõitude parimale Aleksandr Panzhinskiyle kogunes 2,67 sekundit.
See aga tähendas, et veerandfinaal eriti armuline oma koosseisu poolest ei olnud – Peetri vastasteks olid neli venelast ning eestipärase nimega tšehh Martin Jaks. Peeter hoidis veerandfinaalsõidu jooksul kogu aeg etteotsa, eriti hästi tundusid ta suusad allamäge libisevat. Staadionitõusu lõpus hoidis Peeter kahe vene mehe taga kolmandat kohta, kuid keerulistes oludes hakkasid suusad tõusu lõpus lumepakke alla kakkuma, mis rikkus veidi Peetri rütmi. Peeter lõpetas oma sõidu neljandana Ustjugovi, Morilovi ja Petuhhovi järel, edestades kvalifikatsiooni parimat Panzhinskiyt.
Kuna sõit oli kiire, püsis kuni lõpuni Peetril lootus lucky loserina edasi pääseda, kuni viimases veerandfinaalis olümpiavõitja Nikita Kriukov tema ajast kiirem oli ning Peetri esimesena poolfinaali uksetaha jättis. Mitteametlikel andmetel täna Peetrile Kuusamost 18. koht, mis on hea tulemus , kuid usun, et Peeter ihkas ja oli võimeline täna rohkemaks.
26. novembril toimus Levi suusakeskuses Põhja-Soomes, kus kõik noored Eesti suusatalendid talveks vormi ja suusakilomeetreid koguvad, traditsiooniline hooajaeelne kontrolltreening, mida rahvakeeli ka Uipsi lahtisteks kutsutakse. Nagu tavaks saanud, osalesid võistlusel ka edukamad Tartu Suusaklubi noored.
Tüdrukute 5,6km klassikadistantsil näitas head minekut Hannabritt Laursoo, võites distantsi 18 minuti ja 2 sekundiga ning edestades järgmist 8 sekundiga. Stine-Lise Truu kaotas klubikaaslasele 11 sekundiga ning platseerus kolmandaks.
Nooremad poisid sõitsid sama distantsi nagu tüdrukud ning tartukate parima tulemuse eest hoolitses Aleksander Luha, kes sai kolmanda koha. Aleksander Tamm kaotas nimekaimule üle minuti ning sai 12 poisi konkurentsis 6nda koha.
Kõige rohkem võistlejaid oli vanemate noormeeste vanuseklassis, kus oma vastased kavaldas üle Tartu Suusaklubi esindaja Mart Kevin Põlluste, võttes veenva võidu 8,4km klassikadistantsil. Nähes, et rada on kergevõitu, haaras Mart hommikul kaasa hoopis uisusuusad ning läbis terve distantsi vaid paaristõukelises sõiduviisis. Tasuks 9 sekundiline võit juunioridekoondise liikme Toomas Kollo üle. Määrdega suusa kasuks otsustanud Ergo Kukk kaotas klubikaaslasele 48 sekundit ning lõpetas tihedas konkurentsis eeskujuliku 6nda kohaga, Kristjan Mägi oli 9.
Homme tasub aga kõigil suusafännidel hommikul kas teleka või arvuti taha istuda, sest avapaugu saab MK-hooaeg ning Peeter Kümmeli head sõidud hooaja eel annavad põhjust mõõdukaks optimismiks.
Laupäeval, 22. novembril peeti Põhja-Soomes Olose metsade vahel maha Eesti sprindikoondise sisene katsevõistlus, et kes pääsevad starti Davosi MK vabatehnikasprindile. Enne seda on detsembri esimesel nädalavahetusel Lillehammeri MK-etapp, mis on see aasta kavas minituurina – reedel sõidetakse vabatehnikasprint, millele järgnevad lühikesed distantsid mõlemas sõiduviisis(meestel siis vastavalt 10km uisku ja 15km klassika viitstardiga). Lillehammeris praegustel andmetel aga koondis tervikuna ei osale, küll on seal suure tõenäosusega stardis Peeter Kümmel. Seega toimuski katsevõistlus eesmärgiga välja selgitada Šveitsi sõitvad sprinterid.
Katsevõistluse tulemused teevad kindlasti Tartu Suusaklubile heameelt. Eks seda võis ka peale eelmise nädalavahetuse häid sõite oodata, kuid Peeter Kümmel näitas taas, et on heas hoos, edestades Siim Sellist 1,49 ning Marko Kilpi 1,51 sekundiga. Neljandana lõpetanud Kein Einaste kaotas juba Peetrile 6,5 sekundit. Eelsõidu põhjal kohad MK-etapiks jagatud, peeti omavahel maha ka finaalid, kus asjaosaliste ja pealtvaatajate sõnul Peeter ei jätnud kaaslastele mingeid võimalusi ning võitis ka finaali kindlalt.
Enne Lillehammeri MKd on aga Tartu Suusaklubi mehed Peeter ja Karel võistlustules juba sel nädalavahetusel, kui MK hooaeg avatakse traditsiooniliselt Kuusamos.
Pikk laager on seljataga. Veel piisab napilt ühe käe sõrmedest, et neid NÄDALAID kokku lugeda :).
Alustan triviaalsest: käesolevast hooajast Aleksei Poltoranini suusaparki haldava Jaan Alvela ja Eesti hooldetiimi šefi Raul Seema vahel käib võistlus. See on armutu võistlus, kus pead lendavad. Jaan ja Raul elavad erinevates mökkides (majake). Talvised tingimused sunnivad pisinärilisi tuppa tulema ja nii krõbistavad hiired kappides. Mõlemas majas on hiirelõksud üles pandud ja need leiavad ka kasutust. Ma ei tea hetkeseisu, aga viimati oli Jaan omanäolist võistlust juhtimas.
Vahetan teemat ja kirjutan käimasolevast laagrist. Ma olen juba 26. oktoobrist siin polaarjoone taga Olosel suusatanud. Suusakeskus on juba aastaid avanud raja 25. oktoobril. Eelmisel talvel valmis „tulistatud“ (lumekahurite abil) lumi seisab üle suve saepuru all ja veetakse sügisel rajale. Tänavu pole looduslikku lund siin põhjas eriti palju sadanud. Pikematel matkaringidel saab veidi viletsamate suuskadega sõita, aga kvaliteetne kunstlumering on 5km pikkune.
Sel ringil toimusid eelmisel nädalavahetusel hooaja esimesed ametlikud võistlused. Reedel klassikasprint, laupäeval 10km klassika ja pühapeval 15km vabatehnikas. Olen mitut puhku avavõistlustel head minekut näidanud. Tänavuse avalöögiga rahule jääda ei saa. Kaotus parimatele on suur, aga maailmakarikaetappidel on konkurents veel tugevam. Ma tundsin, et seisund polnud veel õige. Polnud õiget tunnet ja purakat, tuim sõit. Oleks ma end samade tulemuste juures hästi tundnud, peaks häirekellad kõlama nii, et kahjustab kuulmist.
Mitmel aastal olen siin laagris enne esimesi starte kergelt haigestunud ja seetõttu sundpuhkust pidanud. Tänavu pääsesin tõvedest ja sain keskenduda treeningutele (palju muud siin teha polegi) ning õiget kergust nädal tagasi veel polnud.
Pärast võistlusi võtsin nädala esimese poole VÄGA kergelt. Reedel tegin tempotreeningu ehk sõitsin 1h20min pulsiga anaeroobse läve lähedal. Polegi oluline, mis trenni sisu oli. Oluline on, et tundsin end tõeliselt hästi ja sain korralikult „kütet lisada“ ilma, et oleks pooma hakanud. Enesetunne oli pallju parem, kui võistlustel.
Tänasel puhkepäeval vaatasin telekast ja Interneti vahendusel suusavõistluste ülekandeid mitmelt poolt Põhjamaadest. Rootsist, Norras ja Soomes toimusid FIS võistlused, kus maailma eliit maailmakarikasarja peaproovides mõõtu võttis. Telekast suusatamist vaadata on huvitav. Ma loodan, et talvel tuleb selline võimalus harva ette ja ma olen ise rajal ;). Kui seisund on hea, on võistlemine väga kaif! Loodan algaval nädalal targasti toimida ja juba pühapäeval Kuusamo MK-l kaifida.
Väga heade piltide eest tänan Liisi!
Karel
Peeter Kümmeli hea nädalalõpp Olose esimese lume võitslustel sai jätku 10 kilomeetri klassikadistantsiga, kus lõpetas võistluse tugeva 16. kohaga ning alla minutilise kaotusega Aleksei Poltoraninile. Peeter kindlustas sellega endale lisaks sprindile koha ka Kuusamo MK 15km klassikasõidule. Karel Tammjärv lõpetas võistluse Eesti meestest paremuselt neljandana, kaotust klubikaaslasele kogunes veidi üle 20 sekundi ning võitjale 1.15.
Naiste arvestuses oli tartukatest võistlustules Kati Tammjärv, kes lõpetas 5km klassikasõidu 55. kohal, kaotust olümpiavõitjale Justyna Kowalczykule veidi alla 2 minuti.
Täna, pühapäeval, sõideti Olosel vabatehnika tavadistantsid. Sedapuhku olid Tartu Suusaklubi sportlastest rajal vaid Karel ja Kati. Karel lõpetas raske nädalavahetuse tubli sõiduga, saavutades 15km uisudistantsil eestlastest parimana 27. koha, kaotust võitjale, Venemaa uuele noorele komeedile Aleksei Chervotkinile kogunes poolteist minutit. Kati lõpetas nädalavahetuse 46. kohaga, kaotades Soome tugevale laskesuusatajale Kaisa Mäkäräinenile 10km distantsil 3 minutit ja 12 sekundit.
Loodame, et Peetri head sõidud jätkuvad ka MK-karusellis ning Kareli vorm on samuti tõusuteel, et siis juba vähem kui kahe nädala pärast neile MK-hooaja avaetapil kaasa elada.